АКАДЕМІЯ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ
Інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського
АМН України

УДК: 616.24-005+578.828.6-084

	Випуск із проблеми
“Фтизіатрія і пульмонологія”	
		
	ЗАТВЕРДЖЕНО	
	Вченою радою
Інституту фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського АМН України
Протокол № 5
від  9.03.2004 р.

ПРОФІЛАКТИКА ТУБЕРКУЛЬОЗУ У ВІЛ-ІНФІКОВАНИХ І ХВОРИХ НА СНІД

(інформаційний лист)

Київ–2004

Для загальної медичної мережі пропонуються заходи профілактики туберкульозу у осіб з ВІЛ/СНІД, розроблені в Інституті фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського АМН України та на кафедрі фтизіатрії, інфекційних хвороб і епідеміології Київського медичного університету Української Асоціації народної медицини.
ВІЛ-інфекція проявляє як безпосередній, так і побічний вплив на збільшення захворюваності туберкульозом. Прямий вплив полягає у збільшенні туберкульозу серед ВІЛ-інфікованих, у зв’язку з їх підвищеною схильністю до туберкульозу, побічний - у посиленні розповсюдження мікобактерій туберкульозу (МБТ) серед оточуючого населення хворими з поєднаною патологією. Наслідком цього є збільшення захворюваності туберкульозом і збільшення ризику цієї інфекції у всій популяції. Тому  важливе значення має профілактика туберкульозу серед осіб з ВІЛ/СНІДом. Інфіковані ВІЛ та МБТ - це контингент високого ризику захворювання на туберкульоз, для якої характерне масивне бактеріовиділення на ранніх стадіях хвороби. Щорічна ймовірність виникнення активного туберкульозу у них становить 5-10 %, водночас у неінфікованих вона не перевищує 10 % впродовж всього життя. Профілактика туберкульозу у осіб з ВІЛ/СНІД включає:
1. Раннє виявлення туберкульозу у осіб з ВІЛ/СНІДом. Активне виявлення туберкульозу включає щорічні туберкулінодіагностику дітям до 14 років і скринінгове флюроографічне обстеження дорослих у осіб з ВІЛ/СНІДом, оскільки вони відносяться до груп ризику. Пасивне виявлення туберкульозу включає проведення клініко-рентгенологічного обстеження і бактеріоскопію мазка за Цілем-Нільсеном особам з ВІЛ/СНІДом, які звернулися за медичною допомогою у зв’язку з симптомами притаманними для туберкульозу, а саме: кашель довше 2-х тижнів; підвищення температури тіла довше 7 днів; поганий апетит; загальна слабість; безпричинна втрата маси тіла; пітливість, особливо вночі; задишка; біль в грудній клітці; кровохаркання. На пізніх стадіях ВІЛ-інфекції та при СНІДі у верифікації діагнозу бувають труднощі: не діагностуються дисемінація, яка може проявитися лише посиленням легеневого рисунка, рідко виявляється деструкція легенів, часто негативація харкотиння, негативна туберкулінова проба, морфологічно не виражені специфічні гранульоми.
2. Хіміопрофілактика туберкульозу у ВІЛ-інфікованих та хворих на СНІД. Вона показана особам з позитивними результатами туберкулінових проб, особливо при віражі туберкулінових проб, їхній гіперергії, та ВІЛ-інфікованим із інших груп ризику, в яких ці проби негативні, та з наявністю ознак перенесеного в минулому туберкульозу (старі фіброзні зміни, звапнілі вогнища в легенях, пневмоцироз, плевральні нашарування, кальцинати в лімфатичних вузлах), особам, котрі хворіли на пневмонію та при загостренні хронічних неспецифічних хвороб органів дихання, хворим на цукровий діабет, виразкову хворобу шлунка і дванадцятипалої кишки, нервово-психічні хвороби, алкоголізм, наркоманію, контактним з хворим на активний туберкульоз, при зниженні числа лімфоцитів CD4 до 100 мкл –1. Рекомендується профілактично приймати всередину ізоніазид в дозі 5 мг/кг (не більше за 300 мг) щодобово або в дозі 15 мг/кг (по 900 мг) двічі на тиждень, протягом 6–12 місяців. Протипоказане застосування тіоацетазону. При поганої переносності призначають піридоксин по 50 мг на добу. При контакті з хворим, який виділяє МБТ стійкі до антимікобактеріальних препаратів (АМБП), хіміопрофілактику проводять двома АМБП чутливими до МБТ. Хіміопрофілактику туберкульозу призначає лікар-фтизіатр, її проводять контрольовано амбулаторно. У наркоманів можна застосовувати її під час обміну шприців. На період хіміопрофілактики туберкульозу антиретровірусну терапію не відміняють.
3. Вакцинація і ревакцинація БЦЖ у ВІЛ-інфікованих та хворих на СНІД протипоказана, оскільки може спричинити генералізацію БЦЖ-інфекції. В цих випадках проводять щоденне лікування ізоніазидом і рифампіцином (дози відповідно 0,05 г і 0,075 г при масі тіла 5–10 кг; 0,1 г і 0,15 г при масі тіла 11–20 кг; 0,2 г і 0,3 г при масі тіла 21–32 кг; 0,3 г і 0,45 г при масі тіла 33–50 кг; 0,3 г і 0,6 г при масі тіла більшій, ніж 50 кг) протягом 3 – 4 міс.
Контрольоване обстеження на туберкульоз осіб з ВІЛ/СНІДом  у фтизіатра проводять щоквартально: флюорографічне дослідження органів грудної клітки проводять двічі на рік та при наявності ознак патології органів дихання (в цих випадках досліджують харкотиння та інший матеріал на МБТ). Тактика лікаря при неефективній профілактиці туберкульозу у ВІЛ-інфікованих та хворих на СНІД. Профілактику вважають неефективною, якщо, незважаючи на профілактичні заходи, у ціх осіб виник туберкульоз будь якої локалізації та тяжкості. Виявивши хворого, інформацію про нього заносять в Журнал реєстрації випадків туберкульозу в районі та подають інформацію про нього: 1) на всіх хворих у протитуберкульозний диспансер за місцем проживання хворого подають Повідомлення про хворого з уперше в житті встановленим діагнозом активного туберкульозу або його рецидиву (ф. 089/о); 2) на бактеріовиділювача у СЕС подають Екстрене повідомлення про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення (ф. 058/о); 3) на всіх хворих у регіональний Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом подають інформацію, яка буде розроблена (зараз можна подавати ф. 089/о або ф. 058/о). Інформують про туберкульоз та його лікування ВІЛ-інфікованого або хворого на СНІД, його родичів, осіб, які доглядають за ними. Лікують хворих на туберкульоз за ІІ або І категорією. Ці заходи сприяють зменшенню захворюваності туберкульозом на 0,5 - 1,0 %, запобігають прогресуванню процесу і розвитку ускладнень туберкульозу до 2,5 % та поліпшують якість їх життя.
Укладачі: д-р мед. наук, проф., акад. Фещенко Ю.І., д-р мед. наук, проф. Мельник В.М., д-р мед. наук Миколишин Л.І., д-р мед. наук, проф. Мельник В.П., канд. мед. наук Матусевич В.Г., канд. мед. наук Новожилова І.О., Леоненко О.М.
Рецензенти: д-р мед. наук, проф. М’ясников В.Г., д-р мед. наук Кужко М.М.
Голова профільної проблемної комісії МОЗ та АМН України - акад. АМН України, д-р мед. наук, проф. Фещенко Ю.І.
Голова експертної комісії - д-р мед. наук, проф. В.М. Мельник
Відповідальний за випуск: Інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського АМН України; 03680, м. Київ, вул. М. Амосова, 10; тел. (044) 275-54-88.
Тираж - 100 примірників.