Укладачі: К.Ф.Чернушенко, В.М.Петренко, О.Р.Панасюкова, Л.М.Циганкова, І.В.Найда, А.С.Фірсова, С.Г.Ясир, І.В.Копосова
(Інститут фтизіатрії і пульмонології ім.Ф.Г. Яновського АМН України)

Рецензенти: д.м.н. А.Г.Бордонос
д.м.н., проф. В.П.Костроміна
Відповідальний за випуск: 
Інститут фтизіатрії і пульмонології.
ім.Ф.Г.Яновського АМН України
03680, Київ-110, узвіз Протасів яр, 7
тел.  (044) 277-42-22
 (044) 277-54-88
факс (044) 277-21-18

Тираж 80 примірників		АКАДЕМІЯ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ
Інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського

УДК 616.24-002.5.036-037:612.017.1

Випуск із проблеми
"Фтизіатрія і пульмонологія"

ЗАТВЕРДЖЕНО
Вченою радою інституту
фтизіатрії і пульмонології
ім. Ф. Г. Яновського АМН
України,
протокол N 10
від  20.06. 2000 р.

Характер імунних порушень у хворих на туберкульоз легень та можливості прогнозування його прогресуючого перебігу

(інформаційний лист)

 Київ  2000	

Пропонується комплекс імунологічних тестів, які можуть виявити можливість несприятливого (прогресуючого) перебігу туберкульозного процесу у хворих, особливо при наявності стійкості мікобактерій туберкульозу  до антибактеріальних препаратів та вираженої інтоксикації. Пропозиція внесена лабораторією імунології Інституту фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського АМН України.
За останні роки поряд із зростанням захворюваності на туберкульоз збільшується кількість хворих із прогресуючим його перебігом і мало ефективною антибактеріальною терапією. Однією із причин прогресування є наявність стійкості мікобактерій туберкульозу до препаратів, але не виключений і вплив інших чинників. Відомо, що перебіг туберкульозу, як інфекційного захворювання, значною мірою визначається станом імунної системи, інтенсивністю специфічних і неспецифічних реакцій, які мають не тільки захисне значення, але й можуть викликати імунопатологічні процеси. Проведені дослідження  з використанням комплексу методів показали, що у хворих на туберкульоз мають місце зміни в імунній системі,  які проявляються недостатністю Т- клітинної ланки, дисфункцією В-лімфоцитів та активацією фагоцитуючих клітин, зміною туберкулінової чутливості та  появою протилегеневих антитіл. Інтенсивність виявлених змін залежить від характеру перебігу туберкульозу (прогресуючий, звичайний) і ступеня інтоксикації.
Для прогресуючого перебігу  характерно більш різко виражена Т-клітинна недостатність, яка поєднується з негативною туберкуліновою чутливістю, наявністю високих рівней протилегеневих антитіл та циркулюючих імунних комплексів. Ці зміни зберігаються тривалий час, незважаючи на проведену антибактеріальну терапію і зниження інтоксикаційного синдрому. Наявність високого рівня протилегеневих антитіл і ЦІК сприяють порушенням мікроциркуляції у вогнищі туберкульозного запалення та некрозу легеневої тканини. Це може свідчити про розвиток аутоагресивної пневмонії, для якої специфічна антибактеріальна терапія неефективна. Зниження функціонального стану Т-клітин і специфічного протитуберкульозного імунітету сприяє поширенню МБТ і веде до подальшого прогресування туберкульозного запалення. 
   
	 		Тому при госпіталізації хворих з деструктивним туберкульозом до стаціонару ми пропонуємо проведення імунних досліджень, які можуть виявити характер порушень імунної системи та служити прогностичним критерієм можливого несприятливого (прогресуючого) перебігу туберкульозного процесу особливо в осіб із наявністю стійкості до протитуберкульозних препаратів і вираженого інтоксикаційного синдрому. 
Імунологічними критеріями можливого прогресування туберкульозного процесу є наявність наступник змін: 
-	різке зниження вмісту Т-клітин (до 20-25 % при нормі 40-50 %), їх проліферативної спроможності при стимуляції неспецифічним мітогеном – ФГА (до 40-50% при нормі 70-80 %);
-	негативна туберкулінова чутливість (0-5 %); 
-	високі рівні протилегеневих антитіл (20-30 у.о. при нормі 0-10 у.о.) та циркулюючих імунних комплексів (ЦІК)- ( більше 150 у.о при нормі 80-100 у.о.).
Для оцінки вмісту Т-клітин застосовуються методи із використанням моноклональних антитіл, або розеткоутворення. Проліферативна активність лімфоцитів і інтенсивність туберкулінової чутливості оцінюється реакцією бласттрансформації. Рівень протилегеневих антитіл визначається реакцією споживання комплементу з легеневим антигеном. Рівень ЦІК досліджується методом осадження в поліетиленгліколі. Детальний опис зазначених методик викладено в методичних рекомендаціях (Унифицированные иммунологические методы обследования больных на стационарном и амбулаторном этапах лечения: Метод. рекомендации / Киевский НИИ фтизиатрии и пульмонологии. – Киев, 1988. – 18 с.)