50,0 мл середовища , то в останньому створиться потрібна концентрація препарату (10,0 мкг/мл). Після згортування середовища при    85 0С протягом 20 хвилин засіяти бактеріальну завись досліджуваного штаму.
Ріст MБТ на даній концентрації розцінюється як стійкість штаму до фторхінолонів, відсутність росту (при явному рості в контрольній пробірці – без препаратів) свідчить про чутливість штаму до цих препаратів.
Пропозиція може бути впроваджена в будь-якій лабораторії протитуберкульозного профілю, де визначається чутливість МБТ до антибактеріальних препаратів.

   ___________________________________________________
Укладачі:  О.А. Журило, М.Т. Клименко, С.О. Черенько,
                    А.І. Барбова, С.Г. Ясир, Ж.Е. В’ялих, П.С. Трофімова
Рецензенти: проф. В.Г. М’ясников
                       проф. В.М. Петренко
Голова експертної комісії: проф. В.М.Мельник
Відповідальний за випуск: Інститут фтизіатрії і пульмонології 
                                                  ім. Ф.Г.Яновського АМН України
                                                 03680,  Київ - 110,  узвіз Протасів Яр, 7
         тел.:   (044) 277 04 02 
           (044) 277 55 11
        факс:  (044) 277 21 18

Тираж  100  примірників.
АКАДЕМІЯ   МЕДИЧНИХ    НАУК    УКРАЇНИ
Інститут фтизіатрії пульмонології ім. Ф.Г.Яновського   АМН України

УДК: 616 - 002. 5: 576. 852. 211: 615: 015. 8
                                                                       Випуск із проблеми 
                                                               “Фтизіатрія і пульмонологія”
                                                                         ЗАТВЕРДЖЕНО
                                                        Вченою радою Інституту   фтизіатрії
                                                         і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського 
                                                                            АМН України
                                                        Протокол № ____   
                                                        від  “_____” ______________ 2001 р.

КРИТЕРІЙ   РЕЗИСТЕНТНОСТІ  МІКОБАКТЕРІЙ ТУБЕРКУЛЬОЗУ 
 ДО  ФТОРХІНОЛОНІВ

(інформаційний лист)

Київ   2001

Пропонується критерій резистентності мікобактерій туберкульозу (МБТ)  до фторхінолонів, які мають помірну антимікобактеріальну активність і застосовуються при лікуванні туберкульозу легень у випадках полірезистентності та мультирезистентності збудника до основних протитуберкульозних препаратів. Пропозиція внесена лабораторією мікробіології Інституту фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського АМН України  для впровадження в протитуберкульозних закладах України.

В Україні зареєстровані і дозволені до застосування препарати з групи   6-фторхінолонів: офлоксацин, ципрофлоксацин, пефлоксацин, норфлоксацин, а також 6,8-дифторхінолон – ломефлоксацин. Найбільшу протитуберкульозну активність має ципрофлоксацин, потім офлоксацин і пефлоксацин. Норфлоксацин має низьку антимікобактеріальну активність і в лікуванні туберкульозу не застосовується. Ципрофлоксацини різних виробників незначно відрізняються за своєю антимікобактеріальною активністю.
Встановлено, що бактеріостатична активність крові у хворих після прийому разової дози фторхінолонових препаратів у відношенні лабораторного штаму МБТ Н37Rv  коливається в межах розведення крові від 1:8 до 1:32, тобто є достатньою для антимікобактеріальної дії препаратів в організмі хворого.  
Мінімальна інгібуюча концентрація (МІК) різних фторхінолонів на живильному середовищі Льовенштайна-Єнсена у відношенні штамів M.tuberculosis, виділених у нелікованих хворих, близька до МІК такого антимікобактеріального препарату як етіонамід (або протіонамід) і становить 2,5 мкг/мл.
В Україні фторхінолони протягом останніх років застосовуються для лікування полі- та мультирезистентного туберкульозу. В ряді випадків спостерігається медикаментозна стійкість збудника до препаратів фторхінолонового ряду, якщо хворого лікують ними протягом тривалого часу. Тому важливо у випадках, коли хворому призначаються фторхінолони, визначати чутливість до них культури MБТ, виділеної у цього хворого. Але в лабораторіях до сього часу не визначають чутливість МБТ до фторхінолонів через відсутність критерію резистентності до них.
За критерій резистентності M.tuberculosis до будь-якого з ципрофлоксацинів або офлоксацинів на живильному середовищі Льовенштайна-Єнсена слід прийняти концентрацію 10,0 мкг/мл. 
Дану концентрацію препарату створюють шляхом внесення в живильне середовище перед його згортуванням відповідного розведення препарату. Для отримання цього розведення треба таблетку препарату, яким лікують хворого (або збираються лікувати, наприклад, таблетку ципробаю, що містить 250,0 мг препарату), розтерти ретельно в стерильній ступці, залити 1,0 мл етилового спирту для дезинфекції і додати 9,0 мл стерильної дистильованої води. Отримане розведення (25,0 мг/мл) розвести в 10 раз в пробірці – 1,0 мл із ступки + 9,0 мл води (отримаємо 2,5 мг/мл або 2500,0 мкг/мл). Далі в другій пробірці розвести попереднє розведення в 5 раз, тобто 1,0 мл його + 4,0 мл води (отримаємо 500,0 мкг/мл). Останнє розведення і буде робочим:  якщо 0,1 мл  його внести  в 5,0 мл середовища  або 1,0 мл в