Укладачі: С.М. Куріло,  М.М. Кужко,  Л.В. Кучугура-Кучеренко,
С.Г. Подгаєвський, Л. М. Процик, Н.М. Гульчук, А.І. Барбова
(Інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського АМН України)

Рецензенти: 	проф.,  д.м.н. В.М. Мельник
                      	проф.,  д.м.н. В.П. Мельник
                         Відповідальний за випуск:
                     Інститут фтизіатрії і пульмонології
                 ім. Ф.Г. Яновського АМН України
                     03680, Київ-110, узвіз Протасів Яр, 7
                  тел. (044) 277-42-00;
         		(044) 277-54-88
                факс (044) 277-21-18

Тираж 80 примірників

АКАДЕМІЯ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ
Інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського 

УДК: 616.24-002.5+616.233-002-036.12-08

Випуск із проблеми
''Фтизіатрія і пульмонологія"

ЗАТВЕРДЖЕНО
Вченою радою Інституту
фтизіатрії і пульмонології
ім. Ф. Г. Яновського АМН України

Протокол № 11
від 24 вересня 2002 р.

СПОСІБ ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ТУБЕРКУЛЬОЗ ЛЕГЕНЬ З СУПУТНІМ ХРОНІЧНИМ БРОНХІТОМ

(інформаційний лист)

Київ 2002

Пропонується спосіб лікування хворих на туберкульоз легень з супутнім хронічним бронхітом для використання в практичній роботі лікарів фтизіатрів, розроблений в Інституті фтизіатрії і пульмонології ім. Ф. Г. Яновського АМН України.
На сьогодні з метою лікування хворих на туберкульоз легень з супутнім хронічним бронхітом використовується різні методи (інтенсивна поліохіміотерапія, електромагнітні хвилі надвисокої частоти низької інтенсивності, ендобронхіальні санації) та патогенетичні препарати (антихолінергічні препарати, b2-агоністи, метилксантини). Однак враховуючи недостатню ефективність вже розроблених методик лікування та лікарських засобів, виникла необхідність пошуку нових патогенетичних способів терапіі. Ці методи повинні базуватися на особливостях стану оксидантно-антиоксидантної системи крові, основних сироватичних інгібіторів протеаз та протеолітичної активності сироватки крові, фармакокінетики і фармакодинаміки лікарських препаратів.
Дослідження останніх років свідчать про те, що в основі затяжного перебігу і хронізації туберкульозу легень, а також його рецидивуючого перебігу є перенесений дифузний, інколи прогресуючий процес в бронхах, який призводить до обтурації дихальних шляхів, порушення вентиляційної та дренажної функції бронхів. 
Метою способу було підвищення ефективності лікування хворих на туберкульоз легень з супутнім хронічним бронхітом.
Доказано, що в  основі патогенетичних механізмів формування затяжного і хронічного перебігу бронхолегеневого процесу лежить интенсифікація перекисного окислення ліпідів та системи сироваточних інгібіторів протеаз і протеолітичної активності сироватки крові. 
Спосіб заключається в застосуванні у лікуванні хворих на туберкульоз легень з супутнім хронічним бронхітом на тлі традиційної хіміотерапії контрикалу, який нормалізує показники оксидантно-антиоксидантної системи крові, загальну антитриптичну та протеолітичну активність сироватки крові, трансзв'язуючу активність б2-макроглобуліна, що призводить до зменшення  інтенсивності та розповсюдженості патологічного процесу в бронхолегеневій системі, важкості стану хворого.
СПОСІБ ВИКОРИСТАННЯ:     контрикал     призначається    по 10 000 - 20 000 АтрО 3 рази на тиждень (на курс 15 - 20 введень). Вміст флакону розчиняють в ізотонічному розчині натрію хлоріду (співвідношення кількості флаконів до кількості ампул з розчинником становить 1:1) та вводять внутрішньовенно крапельно шляхом тривалої інфузії.        
ПОКАЗАННЯ: терапія з застосуванням контрикалу проводиться хворим на туберкульоз легень з супутнім хронічним бронхітом на тлі традиційної хіміотерапії, для лікування гострого запалення підшлункової залози, для профілактики післяопераційного панкреатиту та жирової емболії, а також для раннього лікування станів шоку. Контрикал також застосовується при кровотечах, обумовлених порушеним гемостазом у зв'язку з прискореним розчиненням згустків крові (кровотеча внаслідок порушення згортання крові, обумовленого підвищенням її фібринолітичної активності).
ПРОТИПОКАЗАННЯ: контрикал не слід призначати хворим з підвищеною чутливістю до апротиніну. Для хворих з підвищеною схильністю до надчутливих реакцій або з підвищеною чутливістю до лікарських засобів контрикал застосовують з великою обережністю. У перші 3 місяці вагітності контрикал не застосовують 
УСКЛАДНЕННЯ: можуть виникати явища, що за своїм характером нагадують реакцію надчутливості до препарату, зокрема висипи на шкірі, прискорення пульсу, блідність шкіри, червоно-синє забарвлення губ, рясне потовиділення, порушення серцевого ритму з почуттям неспокою, нудота. Зрідка може наступити  сильна реакція, що може призвести до анафілактичного шоку. Для усунення цих ускладненнь застосовують багаторазове внутрішньовенне введення адреналіну у дозі 0,05 - 0,1 мг, внутрішньовенне введення преднізолону у дозі 250 - 1000 мг  та повне переливання крові.
Таким чином, результативність лікування зазначеною методикою підвищується на (18,7 + 1,9) %. Це дає підстави рекомендувати її у повсякденну клінічну практику.