УДК 616.233-002: 612.017.1-085.001.6
ІНДИВІДУАЛІЗОВАНА ІМУНОТЕРАПІЯ ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ БРОНХІТ
Київ-1999
Пропонується для використання в практиці роботи профільних установ (області міста) розроблена і апробована в Інституті фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г.Яновського АМН України тактика індивідуалізованої імунотерапії хворих на хронічний бронхіт.
Відомо, що порушення імунного статусу при хронічному бронхіті (ХБ) є одним з основних факторів, що визначають характер захворювання, особливості його клінічного перебігу та наслідки. Останніми роками наявність хронічного запалення в бронхо-легеневій системі розцінюється як один з клінічних проявів імунодефіциту, і тому в комплексній терапії ХБ дедалі все більше застосовуються  муномодулятори. Перед їх призначенням лікар має визначити тактику проведення імунокорекції, а саме:
Її доцільність (тобто наявність показань), конкретний імуномодулюючий препарат, його дозу і шлях введення.
Для вирішення цих питань пропонується проведення попереднього комплексного імунологічного обстеження з оцінкою функціонального стану Т-, В-лімфоцитів, нейтрофілоцитів та моноцитів крові і альвеолярних макрофагів (АМф) та чутливості цих імунокомпетентних клітин (ІКК) до різних доз імуномодуляторів в тестах in vitro. В разі наявності порушень, користуючись запропонованою таблицею, визначаються: один із 7 варіантів імунної недостатності (ІН), імуномодулятор, дія якого спрямована на порушену ланку імунітету, та шлях його введення. Проте, остаточне вирішення про призначення препарату приймається тільки після дослідження чутливості до нього ІКК (для виключення можливого негативного впливу)  і визначення його ефективної дози у тестах in vitro, які проводяться за загальновживаними методиками. Ці підходи дозволяють індивідуалізувати імунокорекцію.
Результати застосованої за даною схемою індивідуалізованої імунотерапії показали, що у 95 % пацієнтів з ХБ, що отримали імунотерапію, швидко зникали клінічні ознаки загострення хвороби І встановлювалася картина повної клінічної ремісії, що супроводжувалося відновленням пригнічених імунологічних показників. Одночасно в групі порівняння (хворі на ХБ, яким імунокорекція була показана, але не проведена), нормалізація імунного стану була зареєстрована лише в 50 % випадків, а у 50 % пацієнтів не тільки не було позитивної динаміки імунного статусу, але й спостерігалося пригнічення деяких показників, незмінених до початку лікування. У 61% хворих цієї групи при відбутті зі стаціонару визначався кашель, який зберігався ще протягом 0, 5-1, 5 місяців.
Варіанти імунної недостатності у хворих на хронічний бронхіт, за якими визначається тактика імунотерапії
Варіанти
ІН	Пригніченння в системі:	Імуномодулятор	Шлях введення	
	Т-Лф	В-Лф	Мц та/чи НГ	АМФ			
І	+				тималін, тимоген, тактивін	ін'єкційний	
II		+			спленін	ін'єкційний	
III			+		лаферон, ліпін, нуклеінат натрію, ліпін з аскорбіновою кислотою	ін'єкційний або інгаляційний	
IV				+	лаферон, ліпін, нуклеінат натрію, ліпін з аскорбіновою кислотою	інгаляційний	
V	+	+	+		тималін, тимоген, тактивін, спленін
+
лаферон, ліпін, нуклеінат натрію, ліпін з аскорбіновою кислотою	ін'єкційний
+
ін'єкційний або інгаляційний	
VI			+	+	лаферон, ліпін, нуклеінат натрію, ліпін з аскорбіновою кислотою	інгаляційний	
VII	(+)	(+)	(+)	+	лаферон, ліпін, нуклеінат натрію, ліпін з аскорбіновою кислотою
+
тималін, тимоген, тактивін, спленін	інгаляційний
+
ін'єкційний	

Таким чином, проведення індивідуалізованої імунокорекції у хворих на ХБ на підставі встановлення імунологічних показань з урахуванням наявності та варіанту порушень імунного стану і добору ефективних доз імуномодуляторів в тестах in vitro, призводить до відновлення пошкоджених механізмів захисту організму і сприяє підвищенню клінічної ефективності лікування хворих на ХБ.
АВТОРИ: Ю.І.Фещенко, К.Ф.Чернушенко, І.Ф. Круглова, O.M.Рекалова, Л.П.Кадан, Ж.Б.Бегоулева, О.Р.Панасюкова, Н.В.Пархоменко, А.С.Фірсова, І.В.Найда, Т.В.Дідик